Min uppväxt var jobbig. Jag råkade alltid i bråk.
Kom hit, Jack!
Jag fick höra att jag var aggressiv.
Jag ville inte erkänna det, men det var sant.
Och jag kunde inte styra det.
-Hur många var det? -Tio.
Bra. Nu ber du om ursäkt.
-Han satte armbågen i mitt ansikte! -Och du hämnades. Be om ursäkt!
Förlåt att jag...
Förlåt att jag kastade bollen på dig.
Så fort jag blev förbannad så kände jag hur nåt började växa inombords.
Jag kunde inte rå för det. Och sen slog det bara slint.
Men jag hade inte alltid varit sån. Som barn var det inget fel på mig.
Allt var perfekt. Jag hade en underbar familj.
Jag var som alla andra barn. Jag gillade bilar och tv-spel.
Jag gillade till och med att dansa.
Varje sommar brukade vi campa.
Jag var mest med min lillasyster. Jag tog väl hand om henne.
Ta det lugnt, Cindy.
Ja, livet var behagligt.
Men en kväll hände en sak som förändrade allt.
Upp med dig.
Lugna dig, Cindy. Sluta!
Kolla in det här.
Testa det här.
Cindy? Nej!
Cindy! Kom tillbaka!
Cindy?!
Jack!
Spring!
Jag blev aldrig mig själv igen.
När jag var i 20-årsåldern kände jag mig mogen för terapi.
Jack Brooks är här. Han är inte inbokad. Har du tid?
Okej. Skicka in honom.
Jack... Jag trodde inte att jag skulle se dig igen.
Jag var på väg till affären, så...
...jag tänkte titta in och kolla läget.
-Hur är det? -Jag jobbar fortfarande.
Jag är fortfarande rörmokare.
Eve har övertalat mig att gå en fånig kvällskurs.
Naturvetenskap. Det är det enda man kan läsa just nu. Det suger, men...
Men annars är det bra. Jag har inte fått några spel på ett tag.
Det är ju jättebra.
Jag fick ett för några dar sen, men...det var inget allvarligt.
Jag fixade det. Så jag mår bra.
-Hur är det med dig? -Bra.
Så bra.
Jack...
Vad har hänt med handen?
Vad som har hänt med handen?
Inget. Det var inte ens mitt fel.
Jag var på Wong&apos;s. Wong&apos;s vårrullar, du vet.
Jag skulle fixa deras skittoalett. Jag gjorde dem en jävla tjänst.
De skulle betala mig i vårrullar. Jag gillar ju deras vårrullar.
Jag avslutade jobbet och är på väg ut till bilen-
-när mr Wong kommer ut och säger att toan har exploderat eller nåt.
Så det är mitt fel?! Jag får skit för att jag försökte hjälpa killen!
Han skriker åt mig på kinesiska!
Så jag nitade honom och han ramlade.
Jag sabbade handen. Vårrullarna blev mos.
Sen gick jag hem och försökte göra andningsövningarna.
Det funkar inte! Varför säger du åt mig att göra såna skitövningar?
Jag slog sönder brödrosten! Mina grannar började klaga.
Så nu...måste jag gå till Wal-Mart och köpa en ny förbannad brödrost.
Jag går. Jag ser att du är upptagen. Det var schyst att du klämde in mig.
Om vi inte ses igen, så lycka till med allt...
Om du får en chans så borde du testa vårrullarna på Wong&apos;s.
Jösses...!
Mr Brooks...
Kan du tända när du ändå står där?
Du missade filmen, Jack. Men den var inte särskilt intressant.
Eller hur?
Hoppas ni har med er era böcker. Slå upp kapitel sex.
VAR I HELVETE HAR DU VARIT?
Nu ska vi se om alla lyssnade.
Kan nån säga vad beteckningen för grundämnet natrium är?
-Ja, Janice? -Ett stort N och ett litet A.
-Och vad är natrium? -Det är salt.
Inte riktigt.
Ni förstår, natrium är en alkalimetall.
En intressant detalj om namnets ursprung-
-är att det kallades &quot;soda&quot; av engelsmännen.
Det isolerades år 1807...
...av sir Humphry Davy...
...genom elektrolys av kaustiksoda.
-Stort N, litet A... -Lyssna! Du borde anteckna.
Jag har ingen penna.
Du skämtar?
När vi blandar klor med natrium...
...så får vi fram natriumklorid.
Vilket vi brukar kalla...?
-Bordssalt. -Bra, Janice.
Natrium i ren form kan vara mycket formbart...
...och reagerar ihop med fukt.
Så för att skydda natriumet har vi omgett det med olja.
Nu ska jag skära loss en liten bit.
Ni behöver inte vara rädda. Det är helt ofarligt.
Som ni kan se, även med minsta lilla fukt i luften...
...så reagerar natriumet.
När jag lägger det i vattenskålen så bör det reagera våldsamt.
Coolt.
Det var allt för i dag.
Nästa lektion ska vi tala om molekulär dekonstruktion.
Till dess...
Du missade hela lektionen, Jack! Och du hade lovat att ge mig skjuts.
Jag fastnade med några grejer.
Du borde försöka få rätsida på livet. Och ring om du inte tänker dyka upp.
Pappa fick köra mig - igen. Fattar du hur pinsamt det är?
-Jag sa ju förlåt. -Jag vill inte höra. Kör mig hem.
Fan, vad det är fascinerande.
Eve, vad var det jag sa? Du måste komma hem till mig och röka hasch.
-Våra själar kan dyka ner i detta. -Ja...!
Ja, jag är med.
Du, kompis... Jag har märkt att du har svårt att komma i tid.
Jag skriver in alla anteckningar i datorn så det är bara att säga till.
-Jag kan bränna en skiva åt dig. -Det behövs inte, men tack ändå.
Var inte blyg. - Varför blir han sån?
-Det är du visst! -Jag är inte blyg.
Kan jag få tala med dig?
-Kvarsittning! Nu får du passa dig. -Jag ska träffa syrran om 20 minuter.
-Vad ska jag göra? -Ta det lugnt. Jag kan köra henne.
Menar du det? Perfekt!
-Jag ringer sen, Jack. -Han väntar.
-Så du tränar? -Ibland...
Jack! Hur är det?
Bra. Hur är det själv?
Toppen. Lysande. Det var precis att du hann hit i dag.
Ja, förlåt. Jag fastnade med en grej. Det skulle inte bli så sent.
-Du måste vara en upptagen kille? -Inte direkt.
Jack, jag såg din bil på parkeringen. Du är rörmokare, va?
Ja.
Jag har haft problem med mina rör. Du kanske kan ta dig en titt på dem?
Javisst. När?
Ju förr, desto bättre. Rören driver mig till vansinne.
-Jag kan titta förbi i kväll. -Toppen. Jag bor 20 minuter härifrån.
Watson Road 12. Förbi stenbrottet. Hittar du dit?
-Watson Road 12. Det fixar jag. -Tack. Då ses vi sen, Jack.
Jack! Bra att du kom. Kom in.
Här har vi det.
Fullkomligt avskilt. Inget som stör.
Förutom Waldo. Jag börjar sakta men säkert komma i ordning.
Stället har potential.
Ja, jag tycker det.
Jag fick det riktigt billigt.
Huset har tydligen en otäck historia.
Det var en tokig gubbe som bodde här för länge sen.
Men jag kunde inte motstå priset. Se upp för trappsteget.
Jag behövde en substans som skulle främja koagulering-
-av de upplösta föroreningarna.
Jag köpte en flaska av för ändamålet lämpligt medel-
-och åkte in till stan.
-Drano, eller? -Liquid-Plumr.
Jag märkte en minskning av kolväten-
-som uppenbarligen resulterade i bildning av kolresiduum.
Det verkar som om det är stopp i huvudledningen.
-Huvudledningen? -Det här röret går ut till en brunn.
I trädgården, förmodligen. Pumpen har varit avstängd så det har rostat ihop
-Rost? -Det är typiskt för så gamla hus.
-Så det är bara stopp i röret? -Som jag ser det, ja.
Det kan ta ett tag. Du kan kila upp så ska jag försöka fixa det.
Jag ropar på dig när jag behöver hjälp med att spola i vasken.
Visst.
Om du säger så, Jack. Det är du som är proffs.
Då...kilar jag upp.
Waldo och jag... Kom, Waldo!
Okej. Det verkar som om det är klart här nere.
Nu kan du spola i vasken.
Det funkar inte!
Satan!
Jack? Hur gick det?
Jösses! Du fick dig en rejäl smäll.
Ventilhelvetet brast och träffade mig rakt i skallen.
Här.
Det måste vara stopp överallt. Strömbrytaren kortslöts.
Jag får fixa en ny ventil. Hoppas du klarar dig utan vatten i några dagar.
Jag har väl inte mycket val. Jag är hemskt ledsen, Jack.
Men alla steg är framsteg. Du hittade ju problemet, eller hur?
Jag antar det.
Hur mycket blir jag skyldig?
-Det behövs inte. -Nej, jag insisterar.
Jag tar inte betalt av min lärare. Hur ska jag annars få bra betyg?
Det var snällt, Jack. Tack.
Kom, så får vi plåstra om dig.
Kom igen!
Hur är ditt privatliv?
Är du fortfarande ihop med Eve? Så heter hon, va?
Hur funkar det?
Jag vet inte. Jag tror att jag hatar henne.
Men jag vet inte om det är det eller om jag hatar mig själv.
Jag förstår.
Jag är ledsen att jag stormade in här häromdan och bar mig åt som en idiot.
Jag uppskattar det du gör för mig.
Kan du fixa mina problem? För jag är döende...
Jack, din ilska yttrar sig sporadiskt och intensivt.
Du kanske behöver hitta en metod för att slappna av.
Jag behöver inte slappna av. Jag måste bara sluta att bli så arg!
Jag krossade en flaska mot skallen för att jag inte kunde öppna den.
Jag måste hitta ett sätt för att bli lugn, när jag börjar bli sån.
-Hur lär jag mig att slappna av? -Du kan testa meditation.
För många är det ett sätt att hantera känslor.
Du kan testa att utöva en sport. Det skulle få dig att tänka på annat.
Du kan testa tai chi, yoga, pilates eller yoga-lates, som är en mix.
Så nästa gång ett pucko prejar mig på motorvägen-
-så ska jag stanna och meditera?
Eller också börjar jag med badminton. Det hjälper mig att sluta spöa folk.
Eller det bästa kanske vore att köpa en bögig träningsfilm-
-så kan jag ligga i brygga på golvet som en jävla gasell i spandexbyxor!
Det borde lösa mina problem.
Herrejävlar...! Jag är nog botad.
Vad fan hände igår kväll?
Otroligt...!
Kom!
Här har du, gubben.
Herre Jesus...!
Vad...?
Det var som...
Slappna av. Det är inget att vara rädd för.
Otroligt...
Såg du det?
-Jack. -Hej, Herb.
Ursäkta.
Ursäkta!
Howard?
-Vad kan jag hjälpa dig med? -Jag behöver en ny sån här ventil.
Det var som tusan...!
Det är en Iron Master.
En...
200.
Jag har inte sett en sån på...
Det var jäkligt länge sen.
Jag måste beställa en. Den borde vara här i morgon.
Var har du hittat den här?
Det är ett stort, gammalt hus längst uppe på Watson Road.
Grabben...jag ska säga dig en sak.
Du ska inte sätta din fot där uppe.
Det är inte bra. Det vilar en förbannelse över huset.
Vad snackar du om?
Jag ska fråga dig en sak.
Tror du på monster?
Jag har inte hela dan på mig, Howard.
Så här säger vi.
Titta förbi i morgon kväll när det är lugnare här.
Då ska jag ha fixat fram en ventil.
Då kanske jag berättar legenden om det där gamla huset.
Nästa.
Jag vill snacka med dig om en grej. På lördag har Jen fest. Ska du gå?
-Jag vet inte. Jag gillar inte Jen. -Inte jag heller. Jag har ingen bil.
Fan.
-Den är nog trasig. -Jag bryr mig inte.
Jag använder den ändå inte.
-Jag är bara här för att jag måste. -Jag vet inte ens vad jag gör här.
Den här kursen är ganska trist, va?
Ja...
Magister Crowley, är ni sjuk?
Sjuk...? Ja, sjuk. Sjuk!
Just det. Lite sjuk.
Lektionsdags. Lite sjuk. Dags för lektionen.
Jag är utsvulten. Lektionen är slut.
Du är som jag, du bryr dig om folk. Det är bara...så vi är.
Ja...! Du har rätt.
-Jag vet. -Eve...
-Nu åker vi. -Jag ska bara röka färdigt.
Okej. Jag väntar i bilen.
-Fattar du? -Vänta lite. Kompis!
Vänta lite, kompis.
Varför är du så här?
-Vad snackar du om? -Kolla på henne.
Se vad du gör med henne. Du ser det inte ens.
Hon mår inte bra. Jag kan se sånt. Lyssnar du?
-Ja. -Du mår inte bra.
Det gör att hon inte mår bra. Och då mår inte jag bra.
Det är inte bra.
Okej. Det var ett bra snack.
Tänker du bara gå härifrån? Vänder du någon ryggen...?
Jag försöker... Jag försöker bara hjälpa dig.
Du måste slappna av, och kanske röka lite sköna grejer.
-Kan vi åka, Eve? Den här clownen... -Jag är ingen clown. - Stanna där.
Hon åker ingenstans förrän du lugnat dig. Okej?
-Lägg av! Du känner inte mig. -Jag känner dig, Jake.
-Jag heter Jack. -Lugna dig, Jake.
Du behöver bara röka lite hasch...
Jack!
Vad fan är det med dig?! Du kan inte gå runt och nita folk!
Skojar du? Såg du vad som hände?
Kör mig hem!
-Kör mig hem genast! -Gjorde jag din tjejkompis illa?
Hjälp...!
Jag tror att jag har kommit på nåt.
-Vad då? -Jag funderar på att flytta härifrån.
-Vart då? -Brasilien, kanske.
-Varför just Brasilien? -Jag vet inte.
Det är långt bort. Det vore skönt att komma bort från allt ett tag.
Varför inte Australien?
Jag vill inte åka till Australien. En kompis sa att det suger.
Så genom att åka till Brasilien slipper du alla dina problem?
Det sa jag inte. Men ett miljöombyte vore nog bra.
Glöm det.
Jack, jag vet att det här är ett känsligt ämne för dig...
...men det skulle nog hjälpa om vi kunde tala om din familjs död.
Nej. Jag vill inte prata om det.
Det är inte nyttigt att ignorera det.
Vad kommer du ihåg?
Vadsomhelst.
Jag brukade berätta vad jag såg.
Alla trodde att jag var knäpp.
Jag vet inte vad jag tror längre.
Jag vet bara att min familj är död.
Och jag flydde.
-Du var ju bara ett barn. -Ja, men jag borde ha stannat.
-Jag kunde ha gjort nåt. -Vad skulle du ha gjort?
Jag vet inte, men allt hade varit bättre än att fly som en fitta!
Jack, där slog du huvudet på spiken.
Ibland kan vår ilska orsakas av ofrånkomliga problem i våra liv.
Du kunde inte göra nåt åt det. Och nu hatar du dig själv för det.
Det är svårt, men nån gång måste du konfrontera det minnet.
Du måste hitta ett sätt att förlåta dig själv.
Tack.
Howard.
Howard!
Howard! Howard!
Gud...i himlen!
Jag pissade nästan på mig. Vad kan jag hjälpa dig med?
Jag skulle hämta den där ventilen.
Iron Master 200.
En Iron Master 200? Jag har inte sett en sån på...
Nej, vänta...
Vänta lite. Jag fick in en sån i eftermiddags.
Två...tre...upp!
-Är du okej? -Ja.
Vad tusan...?
Vad tusan ska du med en sån till?
Till det gamla huset på Watson Road.
-Det gamla huset uppe på kullen? -Just det.
Du ska inte sätta din fot där uppe. Det vilar en förbannelse över huset.
-Säger du det? -Just det!
När jag var grabb så flyttade jag dit med min farbror.
Emmet. Han var forskare. Han reste jorden runt och samlade saker.
Alla sorters konstiga artefakter.
Speciellt en. Det var ett litet föremål som han hittade i...
...Japan, tror jag.
Det var ett hjärta.
Ett svart hjärta. Det låg i en förseglad glasbehållare.
Jag blev fascinerad av det.
Jag var bara en grabb när min farbror berättade legenden.
För hundratals år sen så hade en demon tagit sig in i vår värld-
-direkt från helvetets innandöme.
Den hade bara ett syfte: att sprida sin ondska bland alla människor.
Howard?
Howard, är du där nere?
Ut härifrån! Hur många gånger måste jag säga det?
Du får inte vara i det här rummet! Upp och diska med dig.
En grupp män hade samlats för att förgöra demonen.
Många miste livet, men till slut lyckades man ta död på den.
Hjärtat sparades som en trofé.
Men det sades att ondskan fortfarande lurade inuti det.
Under årens gång gick det i arv, såldes på auktion, köptes in-
-och såldes igen tills det dök upp i en liten antikaffär-
-där min farbror köpte det.
Men sen, på något vis...
...tog sig hjärtat in i honom.
Dagen därpå såg han förändrad ut.
Skicka hit tallriken.
Han betedde sig väldigt underligt. Jag hade inte sett maken till aptit
Jag började frukta det värsta.
Historien om det eländiga hjärtat for genom mina tankar.
Jag började undra om demonen hade letat sig tillbaka igen.
Natten därpå vaknade jag till något fruktansvärt.
Då insåg jag att min farbror höll på att förvandlas till något annat.
Farbror Emmet?
Hur är det, farbror Emmet?
Jag var tvungen att göra det. Jag släpade ut honom i trädgården.
Jag grävde ett djupt hål.
Jag la kroppen i en stor packlår och förseglade den.
Jag begravde honom. Men en sak ska jag säga dig...
När jag la locket på packlåren så kunde jag höra hjärtat.
Det slog fortfarande.
Åt han upp din hand?
Hur kunde du gräva hålet?
Fan, det var inte lätt.
Bli inte arg eller så, men...
Jag vet inte vad du vill att jag ska säga. Kan jag bara...?
-Kan jag få betala för den här? -Din lille skit...!
Här lättar jag mitt hjärta, men ingen bryr sig.
-9,25. -Det är jämnt så.
Vänta bara...
Tio dollar.
Tack, pappa.
Eve... Eve?
Jag är ledsen, Eve. Han gick mig på nerverna.
Jack! Lägg av.
Jag förstår mig inte på dig. Du gör allt så svårt för dig.
Vet du vad du är? Du är arbetskrävande!
-Jag sa ju att jag var ledsen... -Ledsen...? Du är inte ledsen.
Du tänker ju aldrig på mig. Du tänker aldrig på mina behov.
-Jo, det gör jag. -Nej, nej, nej. Det gör du inte.
Du fattar inte vad jag måste göra. Jag har en massa saker på gång.
Så mycket saker...!
Som exempelvis skolan. Jag måste tänka på betygen och på figuren.
-Och jag lär mig att laga mat. -Lägg av! Du lagar inte mat.
Jag håller på att lära mig. Du lyssnar inte ens på mig längre.
Ibland känner jag att vi borde träffa andra.
Om det är så du vill ha det.
-Ursäkta...? -Jag trodde att du...
-Gör du slut med mig? -Nej, det sa jag inte.
Det sa jag inte.
Eve?
-Eve! -Vad är det?
Hur är det?
Ja. Och du?
Nej, jag sjöng mycket karaoke igår. Det var en stort jävla party.
Jag blev sjuk.
-Han är nog bakis sen igår. -Ja, han ser helt förstörd ut.
Jag har gjort en formell anmälan. Han betygsätter oss inte korrekt.
Ge mig boken, Trev.
Ingen fara.
Snälla, sätt er. Alla sätter sig ner.
Så att vi kan...
...börja.
Då sätter vi igång.
Magistern, hur är det?
Magistern?
Herrejävlar! Spring!
Jack, strunta i henne!
-Skynda dig, Jack! -Hjälp till!
Hjälp! Hjälp!
-Kom! -Jag bröt tummen.
Det funkar inte, Jack! Det är bara en sladd!
-Du binder med en jävla sladd! -Mitt ben...! Det gör så ont!
-Vi måste ta oss härifrån! -Det gör så ont! Blöder det?
Jack! Vad ska vi ta oss till? Hur ska vi ta oss härifrån?!
Jag ska fixa det!
-Hur då?! -Jag vet inte!
Håll käften!
Jag ska titta på det.
Det ordnar sig.
Kom!
Öppna!
Öppna dörren!
Vi måste iväg! Akta dig!
Vad gör du?!
Så här går det när man köper skräp!
Det var en stor hit på den tiden.
Lägg armen om din älskade och njut av denna gamla goding...
Varför stannar du? Jack?! Varför stannar du bilen?
Är du helt störd? Varför stannar du?! Vad är det med dig, Jack?
Spring! Spring!
Vakna! Det här är inte roligt! Starta motorn, Jack!
Håller du på att bli galen?
-Hoppa ur bilen. -Nej! Är du sinnessjuk?
Hoppa ur!
-Va? -Genast!
Vad sysslar du med?! Du kan inte lämna mig!
Skit också!
Stick!
Nånting förändrades den dagen.
Jag kände mig annorlunda och behövde få känna så igen.
Och jag visste precis var jag skulle börja.
Efter det kunde jag inte sluta.
Gamle Howard hade rä det finns visst monster.
Men nu flyr jag inte från dem.
Nu ägnar jag min tid åt att leta upp såna här situationer.
Jag är fast. Och mitt problem med att hantera ilskan...
Det är under kontroll.
Översättning: Staffan Fröling PrimeText International AB
Textadmin: PrimeText International www. primetext. tv